Den største ondskapen skjer ikke nå,-
-men planlegges og beordres fra rene, varme og godt opplyste kontor-
-av tause menn med hvite krager, nyklipte negler og barberte kinn.
De er ondskapens sentrum i den moderne verden.
La oss be for alle dem som lever i det totalitære mørket.
Enkelte vil at vi skal tro på dem og tilpasse oss til deres aggressivitet.
Men historien har lært oss-
-at ettergivenhet og ønsketenking om våre fiender er dårskap.
I diskusjonen om atomvåpen...
-Schweppenstette. -Det er meg. Skru på tv-en.
Vent.
Kutt ut.
Jeg kommer.
GRENSEOVERGANG, ØST-BERLIN, 1983
Og disse bøkene?
-Selger de ikke Shakespeare i Vest? -Bøkene er dyrere der.
Vi er studenter og har ikke råd til så mange i Vest.
Dere har ikke råd her heller med offisiell kurs.
-Kursen er bedre på svartebørs. -De syntes at de fortjente det.
Sosialismens største privilegium er frihet - frihet fra grådighet.
Den grådigheten som fikk dere til å bryte mot våre lover.
Har dere tenkt på det?
Selvsagt ikke. Dere tenker bare på dere selv.
Neste gang dere beslutter å ta DDRs lover i egne hender,-
-skal dere spørre dere selv hvem som vinner til slutt.
Dere penge- og forbrukersultne kapitalister,-
-eller vi sosialister som arbeider for alles beste?
-Unnskyld? -Dere.
Ja, det er klart at dere vinner.
Ut herfra. Skynd dere!
Shakespeare blir her. Marx kan dere ta med dere. Da lærer dere noe.
DDRS ETTERRETNINGSTJENESTE, BERLIN
Han kalte oss "ondskapens imperium".
Skuespillere gjør alt for en applaus.
Det er en åpenbar trussel, Walter. Vi må regne med et angrep.
Tror du også at Moskva har rett?
Greit. Da trenger vi bevis.
Planer, mål, alt vi kan komme over.
På Ferdinand Braun-basen skal en ny adjutant tiltre-
-under general Wolfgang Edel. Han står nær guttene i Nato.
-Når får jeg ordentlig kaffe? -Neste gang. Jeg glemte det.
-Han høres ut som en hauk. -Vi må få noen nær ham.
-Og adjutanten? -Stasjonert i Braunschweig.
24 år, toppstudent, elsker å spille fotball, sjakk...
Vent, Lenora. 24 år?
Hvor skal jeg få tak i en sånn en?
-Du tuller. -Nei.
-Han har ikke utdannelse. -Han klarer det. Han passer inn.
Din egen familie?
FAMILIEN RAUCHS HJEM KLEINMACHNOW, ØST-TYSKLAND
Martin! Hvordan går det?
-Militæret gjør deg godt. -Takk. Ha en hyggelig dag.
Ha det!
Mamma!
-Hei. -Martin! Så flott!
De ga deg permisjon.
-Bare over helgen. Hvordan går det? -Bra.
-Gratulerer. -Takk.
-Har du tatt en teatergruppe igjen? -Noe sånt.
-Er Annett inne? -Ja, jeg tror det.
Vi ses senere.
-Hei, Lenora. -Hei, Martin.
-Jeg ventet ikke å se deg. -Det er bursdagen til søsteren min.
Hvordan går det i Vest?
Vest holder på å klikke. Reagan er en fare for menneskeheten.
Jeg leter etter Annett. Vi ses senere.
-Litt kake, Martin? -Nei takk.
Martin!
-Hei! -Hvordan går det? Velkommen hjem!
Jeg hjalp moren din å bære ting, så hun inviterte meg.
Flott.
Har du savnet meg?
-Hvordan går dialysen? -Ganske bra.
-Og langsiktig? -Jeg trenger nyretransplantasjon.
Det gjøres bare for spesialpasienter. Det krever medisiner fra Vest...
Det holdt jeg på å glemme.
Her...
-Det er til deg. -Det var snilt av deg.
Og dette...er den ordentlige gaven.
Tusen takk!
Hvis Sovjetunionen ikke er villig til å øke sikkerheten ved nedrustning,-
-så må vi få sikkerhet ved å plassere ut mellomdistanseraketter.
Det ville vært menneskehetens selvmord,-
-og derfor har menneskeheten rett til å kreve at kapprustningen stoppes.
-Hva skjer? Hvordan kom du inn? -Døren var åpen.
-Vi vil gjerne snakke med Martin. -Han sover fortsatt.
Klokken tre om ettermiddagen?
Her inne. Vær så god.
-Kan du vekke ham? -Jeg visste at du var ute etter noe.
-Martin. God morgen. -God morgen.
Kameratene Schweppenstette og Hartmann har noen spørsmål.
Hartmann.
Sett deg.
Tanten din snakker godt om deg.
Du har rett klassestandpunkt og plettfri tjeneste som grensevakt.
Spiller du sjakk?
Martin er mitt eneste barn, Lenora. Han er alt jeg har.
Du har meg også.
Hvis Martin arbeider for oss, kan jeg få deg inn på transplantasjonslisten.
På den tiende partikongressen sa kamerat Honecker at for å sikre-
-materielle og kulturelle framskritt kreves økonomiske anstrengelser.
Den økonomiske politikken for 80-tallet innbefatter-
-bedre bruk av vitenskap og teknikk, mikroelektronikk, atomkraft, laser,-
-bedre tilbud av konsumvarer og økt produktivitet.
Sjakk matt.
Godt spilt, kamerat Rauch.
Nå ja... Tusen takk.
-Nei, vi er ikke ferdige enda. -Sett deg igjen.
-Kjæresten min venter på meg. -Hvem har lært deg å spille sjakk?
Din far?
Jeg har ingen far. Jeg spilte med moren min.
-Hvor god er engelsken din? -Som russisken. Jeg studerte det.
-Er du interessert i fotball? -Ja visst.
Hvilke lag spilte den vesttyske cupfinalen nå?
1. FC Køln møtte Fortuna Køln.
Pierre Littbarski skåret det avgjørende målet i 68. minuttet.
-Spiller du piano? -Jeg? Nei, det gjør jeg ikke.
Det er det eneste.
Fritz... Lag litt kaffe til oss.
-Et siste spørsmål... -Ja?
Er du klar til å ofre alt for partiet? Også livet ditt?
Ja.
Er du klar til å tjene landet ditt?
Jeg forstår ikke. Jeg tjener allerede landet mitt.
HVA er en eliteorganisasjon. Det gjelder en viktig post i Vest.
I Vest? Det går ikke. Annett er her, min mor er syk...
Ro deg ned.
Her kommer kaffen.
Vi drikker kaffe først.
Takk.
Jeg skulle ønske at jeg kunne...
Drikk nå.
Kan jeg få se hendene dine?
-Du brakk fingeren min! -Bare forstuet. Det går bra.
Jeg gjør det ikke. Jeg drar ikke til Vest for dere.
NY PARTNER
God morgen.
-Hvor er jeg? -Hjemme hos meg. I Bonn.
-Hva? I Bonn? -Landet ditt trenger deg.
-Og hvem er du? -Tobias. Tobias Tischbier.
-Tobias er universitetsprofessor. -Hvor er han som brakk fingeren min?
-Jeg må ringe Annett. -Umulig. Ingen kan vite hva du gjør.
-Hva gjør jeg her? -Du skal være vesttysk militær.
Du blir general Edels adjutant.
Edel arbeider med amerikanerne i utplasseringen av raketter.
Han treffer jevnlig sin amerikanske motpart general Arnold Jackson.
Du skal fotografere alle hemmelige dokumenter Jackson har i kofferten.
-Hvorfor jeg? -Du og Annett får leilighet og bil.
-Jeg vil ikke ha bil. Jeg vil hjem. -Og hva vil Annett?
Det er bare denne ene gangen.
Kle deg. Disse burde passe.
-Jeg håper at det ikke slår feil. -Det gjør det ikke.
En milliardkreditt sies å ha vært inngangsbillett til besøket.
Samtaler ble ført med Erich Honecker.
Kom.
-Tror du at dette er en lek? -Jeg vil bare hjem.
Vi vil alle hjem, men noen må sørge for at det finnes et DDR-
-å dra hjem til.
Jeg har gjort karriere her i Vest for å tjene DDR.
Jeg kom hit for å studere i 1961, for 22 år siden, omtrent da du ble født.
Ta deg sammen nå og ikke tenk bare på deg selv for en gangs skyld.
Amerikanerne setter ut Pershing II- raketter. De rettes mot hjemmet ditt.
Den kalde krigen blir varmere. Vi er så nærme tredje verdenskrig.
Du må være sulten.
Hva vil du spise?
-Er det godt? -Veldig.
Det er fullt av kjemikalier. Folkets helse er uviktig.
Hovedsaken er at det finnes tykke, late og fornøyde kunder.
Jeg forestilte meg ikke Bonn sånn. Hvor holder de parader?
De holder ikke parader.
-Berlin er penere, på en måte. -Første leksjonen:
Den store luksusen i Vest er massenes likegyldighet. De kaller det frihet.
-Skal du spise det? -Nei takk.
-Drar du ofte hjem? -Aldri.
-Hvorfor ikke? -Jeg bærer med meg hjemlandet her.
-Og familien din? -Jeg har ingen familie.
Nå går vi.
De kommende ukene skal jeg lære deg de tekniske delene i oppdraget.
Jeg skal lære deg å bruke mikrokamera for dokumentfotografering.
Hvordan man leser tekst opp ned og dirker sikkerhetslåser.
Vi skal øve på overlevering til du kan det i søvne.
Ikke skill deg ut, ikke still spørsmål, og ikke lek helt.
Heretter spiser du "Brötchen", ikke "Schrippen" til frokost.
"Plaste" heter "Plastik", og "Kaufhalle" heter "Supermarkt".
Hvis du sier "appelsin", lurer alle.
Lær deg boken utenat. Du er en ekte løytnant i vesttysk hær.
Du er generalens høyre hånd.
Vi lærer deg alt du må kunne.
Du heter Moritz Stamm.
Dekknavnet ditt er Kolibri.
Jeg, Lenora og alle kommer til å kalle deg Moritz.
Navnet skal bli en del av deg.
-Og den virkelige Stamm? -Blås i ham.
Les deg opp på livet hans og gjør det til ditt.
Du er fra Braunschweig. Du ble foreldreløs som barn.
Du hadde ingen søsken og vokste opp med din bestemors søster.
Du vervet deg da du var 19.
Du er ikke lenger Martin Rauch. Du er Moritz Stamm fra Niedersachsen.
Løytnant Stamm.
Vi har en mann på basen. Han søker deg opp.
General Edel stoler blindt på ham. Han heter Karl Kramer.
Snu deg til ham i nødstilfeller. Ellers må du klare deg selv.
Du kommer for sent, løytnant.
Det er ingen god begynnelse.
Hvil.
Jeg brakk fingeren da jeg spilte fotball.
Det var dumt.
Jeg hadde håpet å få høre deg spille Goldbergvariasjonene.
Jeg beklager at jeg skuffer deg med pianospillingen, general.
Skrivebordet ditt er i naborommet. Legg fra deg tingene i kasernen.
Jeg går ut, general.
Hjemlengsel allerede?
Nei, det var ingen her, så...
-Alexander Edel. -Løytnant Stamm, Moritz Stamm.
Min fars nye adjutant.
Jeg skal vise deg rommet ditt.
-Har du lest den? Petra Kelly? -Nei.
Du burde gjøre det. Hun skjønner hva som foregår.
Det til høyre.
Hva synes du om kapprustningen? Krig eller avspenning?
Vi har ikke noe valg. Vi må bygge opp atomvåpenarsenalene.
Det holder Sovjet i sjakk. Vi må vise hvem som bestemmer.
Hvis vi ikke gjør det, kan vi like gjerne pakke sammen, eller hva?
Du høres jo ut som min far. Vi ses senere.
General Edel møter general Jackson i morgen.
Du skal forberede alle telefonlister og etterretningsrapporter.
Internt er 1, ut er 9, og den røde er direktelinjen til generalen.
Har dere ikke telefoner i Braunschweig?
-Hvor får jeg telefonlistene fra? -DDR er 546. Sovjet er 548.
Vi hører på DDR fra bygning G og Sovjet fra bygning H.
Og hvem avlytter oss? Du må ta interessante samtaler.
Det gjør jeg da virkelig ikke.
-Stamm, kom inn hit. -Jeg kommer.
-General? -Dra og kjøp sigaretter til Jackson.
Camel uten filter. Vi trenger å ha ham på vår side.
Det er en kiosk på jernbanestasjonen.
Står ikke alle amerikanere på vår side, general?
-Sørg for å skaffe sigarettene. -Selvsagt.
-Vi avslutter med et høyt... -Slutt!
Takk. Sven!
-Hva er dette? -Jakken min.
-Takk. -Ha det!
-Hvor er han? -Hvem da?
Martin.
-På basen, selvfølgelig. -Nei, han er ikke der.
Jeg ringte, og de fant ham ikke, så jeg dro dit.
Jeg snakket med Stefan. Martin har ikke vært der siden festen.
-Er du ikke bekymret? -Bare over alle spørsmålene dine.
Han forsvant jo uten et ord. Det er ikke likt Martin.
Du må ha tålmodighet.
Hvor mye mer tålmodighet kan jeg ha?
Moskva truer med ny opprustning om raketter utplasseres i Vest.
Ifølge Natos øverstkommanderende Rogers-
-skulle et sovjetisk angrep mot Vest føre til atomkrig.
USA rettferdiggjør sin militarisme med antikommunistisk hets-
-på hensynsløst vis.
Kom inn!
General Jackson.
-General Edel. -General.
-Fint å se deg igjen. -Min nye adjutant, Stamm. Kaffe?
-General. Sigarettene dine. -Takk, men jeg har sluttet å røke.
Nå har jeg dette og tyggegummi.
-Skal jeg ta dokumentmappen? -Nei takk, stresskofferten blir her.
Kjempegod kaffe, fru Netz.
Er det et viktig møte i dag?
Hvor lenge pleier møtene å vare?
Pentagon er nesten ferdige med analysen.
Våre eksperter mener at en målprofil på Moskvas militærpolitiske sentrum-
-kombinert med angrep mot deres rakettramper garanterer vår seier.
-Seier? Ja, hvis Vest-Tyskland ofres. -Nei.
For dere virker avstanden stor, men det er som fra Ohio til Washington.
-Nedfallet ville tilintetgjøre oss. -Pershing II er mest avskrekkende.
-Hvem garanterer det? Du? -Jeg har ikke bestilt dem.
-Lunsj? -Gjerne.
Du kan legge igjen kofferten her. Jeg låser.
Rommet er det sikreste på basen, og basen er den tryggeste i Tyskland.
Stamm!
Den sangen hører man overalt.
-Er du ikke sulten? -Ikke enda?
-Betaler vi østtyskerne med bananer? -Steroider til idrettskvinner.
Strauss tar dem over grensen.
Moritz Stamm, pappas nye adjutant.
-Globowski. -Gerlach.
-Hvordan går forhandlingene? -Bra så langt.
-Skryter Jackson av leketøyet? -Han hadde raketter i kofferten.
-En vakker dag avfyres en. -Jeg håper jeg får et nummer først.
Frau Netz var nødt til å besøke moren sin.
-Jeg tenkte å kjøpe deg tyggegummi. -Takk, men jeg har så det holder.
General...
Stamm, når du skal inn til byen... Det er grillfest for Jackson i kveld.
-Kjøp en sekk grillkull. -Ja visst.
-Er kullet ferdig, Stamm? -Ja, general.
-Det ser bra ut. Du kan tre av. -Skal bli.
Skal du gå alt? Du må spise noe.
-Wolfgang? -Ja visst, hvis du sier det, så.
Takk, fru Edel.
Du har flaks. Datteren min kommer fra Köln og skal opptre.
-Hun synger fantastisk, eller hva? -Som en engel når hun vil.
-Søsteren min, Renata Werner. -Gleder meg, fru Werner.
-Potetsalat? -Ja takk, gjerne.
General Jackson.
-Var møtet suksessfullt? -Vi er på rett spor.
-Nå er jeg sulten. -Bli med meg.
-Stamm, hva gjør du her? -Edel!
Jeg tente grillen. Din mor spurte om jeg ville bli.
-En øl? -Gjerne.
Pølse og øl er alt menn trenger, hva?
Yvonne, søsteren min. Moritz, pappas nye adjutant.
-Du synger visst som en engel. -Min far har egne tanker om engler.
-Yvonne har en identitetskrise. -Har jeg?
Pappa vil at jeg studerer klassisk sang. Jeg foretrekker soul.
Og du? Hører du på svart musikk?
Jeg danset salsa med en gruppe fra Cuba en gang. De var alle svarte.
Cuba?
-Det er en klubb i Braunschweig. -Flott. Vi burde dra dit en gang.
Kjære gjester, kan jeg få deres oppmerksomhet?
Min datter Yvonne har etter harde forhandlinger gått med på å synge.
Hvor har vi general Jackson?
Heidenröslein? Hun skal synge Heidenröslein.
Nå for tiden trenger artister applaus på forhånd, så...
-Annett Schneider. -Det er meg. Jeg har prøvd å ringe.
Det er komplisert. Jeg er i Vest-Tyskland.
-Hva gjør du der? -Jeg kommer snart tilbake.
Ursula...
Frau Werner overhørte meg ringe en samtale...til Øst.
Jeg gjorde en feil.
Et alvorlig feilgrep.
Hvem ringte du?
Jeg må si en ting.
Legg litt av dette i glasset hennes.
Hva skjer da?
Hold munn!
-Yvonne? -Ursula!
Kan jeg hjelpe deg, fru Werner?
Ikke du.
Musikken var vakker, general.
Pølsen var god.
Trenger du meg mer? Ellers går jeg.
Se her.
Mine stumme venner.
Yvonne er en vandrende kruttønne.
Ja...det er krutt i henne.
Ja.
Og vi kan alltid regne med svigerinnen min.
Hun klarer alltid å skjemme seg ut.
Stamm...ta deg noe å drikke.
-Vil du ha en whisky? -Ja, svært gjerne.
Familiens glede... Ingen her har en anelse om hva som står på spill.
Unnskyld, general?
På 600 mils avstand er det lett å kalle Sovjet "Ondskapens imperium".
-Rakettene treffer ikke Reagans hus. -Men de treffer ditt.
Nettopp.
Vi sitter så å si midt i stormens øye.
-Skal jeg kjøre fru Werner hjem? -Det ville vært flott.
Greit. Da ønsker jeg god natt.
Stamm?
Ja?
Glem det.
Foreldrene dine må ha gjort noe riktig.
-Hva er det? -Fru Werner er borte.
Er hun død?
Det ville vært praktisk. Da slipper du å drepe henne.
Unnskyld?
Hun husker ingenting i morgen. Hold henne.
Jeg har henne.
Hva skal vi gjøre med henne?
Kjøre henne hjem.
Hva trodde du?
Jeg fikk leveransen din.
Bra. Nå vil jeg dra hjem.
Vet du hva bildene viste?
En liste over 17 steder i DDR.
Rullebaner, ammunisjonslager, etterretningstjenestens base...
Det er mål. Amerikanerne planlegger et angrep. Du må finne ut når.
Ikke jeg. Ett oppdrag, sa du. Jeg skal hjem til Annett og mamma.
Jeg tar hånd om henne. Hun får transplantasjon. Du blir her.
Og hvis jeg ikke gjør det?
Da...aner jeg ikke om jeg kan hjelpe moren din.
Du snakker om din egen søster, Lenora.
Det står milloner av østtyske liv på spill, ikke bare ett.
Tekst: Sten J. McNeil Ånnerud www.sdimedia.com